- Bra jobbat i dag, Brenda. - Tack. Det var en fin fångst.
- Kör hem, du. Jag avslutar det här. - Jag skjutsar dig.
- Jag går gärna. Åk hem till din fru. - Men jag kan vänta på dig.
- Jag klarar mig. Åk hem. - Okej, men stanna inte för länge.
Vi ses i morgon.
Är det nån där?
"Är det nån där?" Den galna mördaren svarar självklart.
Keith?! Sluta med det där, det är inte roligt.
Jaså, är det du? Jag trodde att nån...
- Det är inte poängen, JJ. - Ska du ringa honom?
- Kanske. - Emily!
Mick Rawson är en arrogant, sexfixerad, självupptagen...
...snygg britt med sexig accent, bricka och pistol. Din typ.
- Jag förstår mig inte på dig. - Det skulle inte leda nån vart.
- Jag vet hur vårt schema ser ut. - Will och jag får det att funka.
Åh nej...
Jag vet, jag vet... Men när ni ser vad det är. Sakerna ropade på mig...
Och allt var på rea. Så jag hjälper faktiskt ekonomin.
Men ni har inga kassar...
- Bara inte allt är till min son. - Nej då.
Det här är till Kevin.
Det är min plikt som gudmor att skämma bort barnet.
Henry är stor nog att uppskatta det. Ge mig kaffet så blir ingen skadad.
Extra stor, hälften koffeinfri macchiato, lättmjölk, ingen grädde.
- Klubbkväll nästa. - Vänta lite... Det blir inget.
Dags att åka till kontoret, mina damer.
Jag borde kanske skaffa katt.
- Stiligt! - Ledsen att jag förstörde din kväll.
- Jobbar du på din fjärde fru? - Jag träffar er alltför ofta.
Fältkontoret i Anchorage ber oss utreda några mord i Franklin, Alaska.
- Tre döda på mindre än en vecka. - Invånarna är inte fler än 1 476.
- Det är deras första mordutredning. - Vilka är offren?
- Jon Baker, en jägare. - Dedaimia Swanson, lärare.
Brenda Bright, förste styrman på en fiskebåt. Ett offer varannan dag.
Alla i byn kan kopplas till varandra.
De första två sköts, men Brenda höggs med en pil.
Alla tre hittades i områden med många förbipasserande.
Jon Bakers kropp låg blottad, men kvinnorna begravdes under skräp.
Han kanske ångrar vad han gjort.
Eller så tycker han att kvinnorna har lika mycket värde som sopor.
Franklin är en isolerad fiskeby som har drabbats hårt av krisen.
Morden gör alla ännu mer spända.
Alaska har inte haft en seriemördare sen Robert Hansen på 80-talet.
Vi flyger i natt och sover på planet. - Garcia, du följer med.
Jag har ordnat satellituppkoppling. Du ser till att allt funkar.
Fortsätter det enligt samma mönster har vi bara en dag på oss.
BETEENDEANALYSGRUPPEN QUANTICO - FBI
MORD
FBI - BETEENDEANALYSGRUPPEN
mord - HILLSIDE
OKÄND FÖRÖVARE
"Naturen, i sin mest storslagna skepnad,"-
- "är blott kuliss till mänsklighetens sorgespel." John Morley.
Han är inkonsekvent. Olika kön och ras, olika mordmetoder.
Men man hittade inga fingeravtryck och han isolerade sina offer.
Att inte lämna spår är enkelt. Jag oroar mig över utvecklingen.
Han började med ett enkelt offer. En äldre man. Låg risk.
Dedaimia var runt 50 och lätt att överbemanna.
Men han behövde inte överbemanna dem. De sköts, ju.
Han dödade dem på säkert avstånd, men Brenda var yngre och starkare.
Varför sköt han inte henne också?
Han kanske inte fick vad han ville från de första två offren.
Han sköt inte pilen, han högg henne. Vi vet vad det betyder.
När vi kommer till Franklin tar Morgan och Prentiss brottsplatsen.
Vi måste veta hur han överföll dem. Reid och Rossi tar kropparna.
JJ och jag tar viktimologin. Garcia går igenom alla register.
Mottagningen i området är opålitlig i bästa fall.
Ni får varsin satellittelefon med snabbval. Gissa vem som har sjuan?
- Välkomna, jag är vice sheriff Flack. - Var det här Brenda jobbade?
Då börjar vi här.
Agent Hotchner? Jag är sheriff Rhodes.
Jag är tacksam över att ni kom. Folk börjar bete sig illa.
- Vår lilla by är en kruttunna. - Var kan vi hålla till?
Polisstationen är ett postkontor också.
Men ni får hålla till på Carol's värdshus, som ligger där.
- Tackar. - Tack själva.
- Hur får ni hit livsmedel? - Det kommer sjöflygplan varje vecka.
Fiskare och jägare förser oss med kött.
- Jag är Craig Ramey. Är ni från FBI? - Vad avslöjade oss?
- Det var mycket packning. - Jag drar innan jag eller frugan dör.
- Kände du Brenda väl? - Alla kände henne. Hon var rar.
Hon var en duktig fiskare.
Så snart jag stängt huset åker jag. Du borde göra likadant, Susan.
Jag klandrar honom inte. Konstigt att inte fler ger sig av.
Keith Graves. Han var med Brenda kvällen hon dog.
Mr Graves, märkte ni nåt ovanligt kvällen Brenda mördades?
Jag ville skjutsa hem henne, men hon avböjde.
- Vad gjorde ni? - Vi var klara för dagen.
- Hon stannade och rensade fisk. - Brukade hon gå hem ensam?
Brenda sa att promenader gjorde själen gott.
- Hur långt är det till byn? - En knapp kilometer.
- Han kan ha väntat var som helst. - Tack för din tid.
Sheriffen bad mig ligga lågt tills ni kom.
Hur kan nån härifrån göra så här?
- Varför tror ni att hon höggs? - Ingångsvinkeln pekar uppåt.
Det är inte mycket kvar. Skogen hann först. Det fanns urin på kroppen.
Jag trodde att det var från djuren, men i dag fick jag labbresultatet...
- Var det mänskligt? Märker han dem? - Det fanns bara på Jon.
Jon sköts tre gånger medan Dedaimia sköts bara en gång.
Första mordet tyder på tvekan.
- Han vågade inte ta steget. - Ett misstag eller en ingivelse.
Andra gången räckte ett skott. Han utvecklas snabbt.
- Kände ni alla offren? - Ja, jag är byns enda läkare.
Jag var med när Brenda föddes.
- Titta på skärsåren. De är ytliga. - De var inte nödvändiga.
Det gjordes sen hon dött. Han experimenterar med kropparna.
Det är nån som inte känner ånger - en psykopat.
- Blev hon våldtagen? - Det tittade jag inte ens efter.
- Enligt rapporten överfölls hon här. - Ja, ett blodspår kom därifrån.
- Jag ser inget blod. - Vi täckte över det.
Vi var tvungna. Vi har en björn i skogen som sliter sönder djur.
- Känner han blodlukt kommer han hit. - Hittades de andra på liknande sätt?
Jon låg i skogens utkant. Dedaimia låg vid en populär vandringsled.
- Vem känner till deras rutiner? - Alla.
Vill du ha kaffe, Jace?
- Vad gör du? - Gör stället lite mindre analogt.
Förlåt. Internskämt är inte roliga. Jag heter Penelope.
Jag är den som inte bär vapen, förutom min slagfärdighet.
Jag kopplar min superdator till sheriffens databas-
-för att ta reda på allt om er.
Du kan fråga oss i stället. Är inte det bättre än att rota?
Nej. För informationens motorväg ljuger inte, men det gör folk.
- Vad heter du? - Josh. Min mamma äger stället.
Så här funkar det. Kolla här...
Joshua Beardsley, ålder 23. Född här i Franklin.
Du gick i högstadiet i Anchorage. Examen i hotelledning från Seattle.
- Du flyttade hem för nån vecka sen. - Vilken tajming, va?
Då kollar jag ditt brottsregister, och du är ren som en blomma.
- Vad betyder det? - Jag vet inte.
- Då kan jag alltså andas ut? - För tillfället.
De här två drabbade ihop i går. Bob är nyinflyttad.
Så Tom antog att han var mördaren och gick lös på honom med en flaska.
- Jag vet inte vad jag ska göra. - Vad sägs om ett bymöte?
Alla bor utspritt och gör vad de kan för att hanka sig fram.
Folk flyttade hit för att få vara i fred, men det här lär hända igen.
- Folk tar saken i egna händer. - Jag kan hålla ordning i min by.
Men folk här... Det här är Alaska. Folk gör som de vill.
Han experimenterar redan. Han skändade Brenda med en pil.
Han sprider panik. Folk börjar ge sig av.
De har en psykopat som jagar i en by med 1 400 personer.
De flesta kan döda djur och göra upp eld.
- Det är överlevnadstekniker. - Nej, jaktkunskaper.
Tänk efter: pricksäkerheten, urinen - det är logiskt.
Jägare urinerar i vindens riktning för att hålla djur borta.
Så att kroppen skulle hittas intakt.
Vi har en psykopat med jaktkunskaper som vet hur alla i byn rör sig.
- Hur ska folk gå säkra? - Ni borde utfärda utegångsförbud.
- Ingen ute efter mörkrets infall. - Vi patrullerar dygnet runt.
- Hur går det för dig, Garcia? - Ingen finns i vår dna-databas.
Jag går igenom registren i natt och borde vara klar i morgon bitti.
- Vi andra borde försöka sova lite. - Det finns fyra lediga rum.
- Fyra? - Det är det bästa vi kan erbjuda.
- Vi ses i morgon. - Vi får para ihop oss.
Jag sover inte med Reid.
Pax för dig.
- Vad då, delar du rum med Morgan? - Du är svartsjuk.
Svartsjuk? Varför? För att du kryper i säng med...
- ...en muskulös modern 007? - Han är mer som Jason Bourne.
- Så jag ska inte vara svartsjuk. - Han tog golvet.
Okej, se bara till att han har sitt vapen i hölstret.
- Varför är du uppe så sent? - Det är morgon. Jag kom just.
- Jädra tidzoner. - Hallå?
Hallå?
INGEN SIGNAL
Fasiken också.
Kom igen, sötnos. Kom igen nu.
Snyggt, Garci.
Titta på mig. Du kommer att klara dig. Jag heter Penelope.
Hjälp! Hjälp! Snälla!
Kan nån komma! Nån är skadad!
- Craig Ramey, fiskare. - Han skulle ge sig av.
- Han hoppade över en dag. Varför? - Ramey pratade högt om att flytta.
Mördaren kanske ville förhindra det.
Ja, men han tog honom till stället vi bor på.
- Han är inte rädd för oss. - Han har bytt till en jaktkniv.
Skadan är större också.
Jag slår vad om att han tog med sig en bit av offret.
Svårt att säga vad, men jag skulle gissa på levern eller mjälten.
Han levde.
- Va? - Han var fortfarande vid liv.
- Du kunde inte ha gjort nåt. - Jag kände hur han dog.
Han var där i ena sekunden, sen var han bara en kropp.
- Jag är ledsen att du fick se det. - Jag såg inte. Jag var mitt i det.
Jag ser hemskheter bakom min trygga skärm-
-men det här var på riktigt.
Varför hämtade du ingen innan du sprang dit?
För när jag blev skjuten tänkte jag:
"Det sista jag kommer att se i livet är mannen som dödade mig."
- Han måste få se nåt bra. - Du hade kunnat bli dödad.
Jag vet. Behandla mig inte som ett offer.
- Jag vill ställa några frågor. - Nej, jag har sagt...
Mannens ansikte var skuggat, men du kan ha sett mer än du minns.
Att göra nåns död till vetenskap och statistik är din värld, Derek.
- Jag hjälper till från min värld. - Derek, låt henne gå.
- Kan du ta hand om henne? - Självklart.
- Kunde Garcia säga nåt mer? - Nej.
- Han driver med oss. - Så smart är han inte.
Han är inkonsekvent. Offer och metod ändras hela tiden.
- Första mordet var oplanerat. - Det var en olyckshändelse.
- Men det gav honom njutning. - Han måste göra om det.
- Han lärde sig bli mer effektiv. - Varför ta organ?
Förtäring är ett sätt att behålla offret.
Vi letar efter nån som har blivit övergiven.
Det blir snart ljust. Vi går igenom vad vi vet.
Vi letar efter en omogen man i 20-års åldern, som förlorat nån.
En förälder som dött, en maka, nån som flyttat från honom.
- Han kände sig övergiven. - Han har jakterfarenhet.
Kropparna täcktes för att skydda dem mot vilda djur.
Han vet allt om sina offer så han har bott här större delen av livet.
Han känner väl till området.
Vi fokuserar på unga invånare som begått småbrott.
Leta överallt efter blodiga kläder och efter folk med sår och blåmärken.
Nåt av offren kan ha försvarat sig.
Ta in alla som verkar vilja dölja nåt. Han kan slå till när som helst.
Vi pratar med skolan om nån elev visat tidiga tecken på mordtendenser.
Dedaimia skulle gå i pension om en månad. Jag fattar det inte.
Jag beklagar. Vi vill fråga om era tidigare elever.
Var det nån som jagade för mycket. Så mycket att det oroade er?
Alla killar här gillar det för mycket. De har skjuttävlingar.
Minns ni nån som torterade eller lekte med djuren?
Låter det som nån ni känner?
Jag har aldrig sett nån njuta av jakt lika mycket som Joshua Beardsley.
Yngsta killen i byn som sköt en hjort. Han pratade jämt om det.
Han är född och uppvuxen här. Han kom nyligen, sen pappan dött.
- Hur gammal är han? - 23.
Vi måste prata med honom.
Vad handlar det om?
Hugget gjordes ovanför tarmarna.
- Då förstörs inte köttet, va? - På en hjort möjligen.
- Det gäller nog inte människor. - Sen gjorde han nåt intressant...
Han tog ut offrets mjälte. Säg mig du...
- Varför gjorde han så? - Ingen aning.
Nu slutar vi leka, Joshua. Svara på frågorna, så kanske jag tror dig.
Det är en inhemsk jakttradition.
Man äter en del av bytet för att få dess livskraft.
- Inte många vet om det. - Jag är inte vem som helst.
- När lärde du dig jaga? - Sköt min första hjort som sjuåring.
Pappa lärde mig att leva av jorden.
Jag åt mitt första bytes hjärta. Då är man en sann jägare.
- Gillar du att jaga? - Det är det bästa jag vet.
Skulle du säga att du njuter av att döda?
- Gör inte alla det? - Faktiskt inte.
Det gör inte alla.
- Vad tror du? - Jag vet inte.
Han passar profilen, men han verkar inte ha nåt att dölja.
- Han borde slå till i kväll. - Annars har vi honom i förvar.
Om han slår till, då? Halva byn passar in på er profil, tyvärr.
- Vad gör ni? - Vi skulle kolla Garcias material.
Vi försöker hitta en koppling mellan Joshua och offren.
- Alla hade jaktlicens. - Nål möter höstack.
- I toppform och taggad. - Du borde kanske hoppa över det.
Nu sätter vi dit den jäveln.
- Joshua Beardsley? - Vi tror att det är han.
Han passar in. Pappan dog nyligen, jakterfarenhet, experiment med djur.
- Reid! - Har ni gripit min son!?
Vi satte honom i häktet som en försiktighetsåtgärd.
Det är inte han. Mördaren sprang i väg från mig.
- Ja, du är ju med FBI. - Joshua vet att jag inte bär vapen.
Om det var han skulle jag ha varit död.
Hur kan du lyssna på det här? Du vet att Joshua är oskyldig.
Jag trodde inte det här om nån, men fyra personer är döda.
- Han är en bra kille. - Som nyligen förlorat sin pappa.
Det har varit svårt, men vi klarar oss.
- Varför flyttade han tillbaka hit? - Jag behöver hans hjälp.
Hur får det honom att känna sig? Att släppa allt och flytta hem?
- Han gjorde det inte. - Vi måste vara säkra.
- Jag är säker. Jag är hans mamma. - Det är bara en natt, Carol.
Händer inget så får du hämta honom i morgon bitti.
Mördaren har svårt för separationer. Craig skulle ju flytta.
Okej... Får jag se...
Dedaimia skulle gå i pension och flytta till Florida.
Jon hade köpt hus i Fairbanks. Han och frun hade separerat.
- Välkommen tillbaka, läckerbit. - Hugg in här.
Tre av offren var på väg att lämna byn.
- Brenda skulle jobba i Seattle. - Nån annan som ska flytta?
Kat Allen. Hon är antagen till universitetet i Bloomington.
- Hon jobbar på Big John's café. - Du är...
- ...redo att åka hem. - Kom, Prentiss.
- Hej, vi letar efter Kat Allen. - Det är jag.
- Får vi prata med dig? - Det var oväntat.
Jag har aldrig varit gift och trodde inte att jag skulle få barn.
- Får jag fråga vem pappan är? - En kille på en kryssning.
Han vill inte ha med henne att göra, men jag vill ge henne ett bra liv-
-så jag ska börja studera igen.
- Har du berättat det för nån? - Ett par stycken.
- Min mamma och min chef. - Du måste följa med oss.
- Vad handlar det om? - Det är för din egen säkerhet.
Fan också.
Grannen såg att dörren var öppen och ringde oss.
Han gick från att ligga i bakhåll till att bryta sig in i nåns bostad.
Det är personligt, fullt av vrede. Tarmarna är överallt.
Blodet är utsmetat. Han lekte med kroppen. Han stympade henne.
Om han mördar folk som ska flytta varför angrep han inte Kat Allen?
Vi hade henne i förvar, så han tog ett annat offer.
Som ändrade sin rutin. Carol skulle ha varit på värdshuset i kväll.
- Han förföljde henne. - Varför valde han Carol?
- Inser ni nu att jag är oskyldig? - Joshua... slå dig ner.
Fler frågor? Menar ni allvar? Det var inte jag.
- Vi vet det. Snälla, sätt dig ner. - Vad rör det sig om?
Josh, mördaren slog till i går igen.
Gud... Vem tog han?
Varför säger ni det bara till mig?
Var är min mamma? Nej.
Nej, nej, nej, det är omöjligt.
- Hon var här! Jag pratade med henne! - Jag beklagar, Joshua.
Nej, nej, nej...
- Ni ljuger. - Jag önskar att vi gjorde det.
- Jag måste se henne. - Du vill inte minnas henne så.
Vi vet att du behöver tid att sörja, men mördaren går ännu fri.
Vi tror att du kan hjälpa oss.
Ni hade mig inlåst medan hon...
- Jag kunde ha hjälpt henne. - Då kanske du också varit död.
- Nu behöver vi dig. - Varför mig?
Morden började när du kom. Fram till nu dog folk som skulle flytta.
- Men det här var personligt. - Trycket är hårt. FBI är här.
Han vill avsluta det han påbörjat och letar upp det riktiga målet.
- Personligt? - Vet du nån som hyste agg mot henne?
- Eller nån som ogillar dig? - Nej, alla älskade henne.
Mördaren har svårt med separationer.
Har du och din mamma nånsin avslutat en vänskap på ett negativt sätt?
Tog hon emot nån som hade familjeproblem?
Nån som körts i väg eller som oväntat förlorat nån?
Nej, inget sånt har hänt.
- Får jag se min mamma nu? - Du måste låta dem hjälpa oss.
- Jag måste se min mamma. - Nån följer med dig.
Det behövs inte. Jag hittar.
Såg du? Han ville hjälpa oss och nu vill han gå. Han ljuger.
Han vet vem det är.
En av mina poliser skuggar Joshua. Gör han nåt dumt får vi reda på det.
- Vi måste ha missat nåt. - Garcia? - Jag har vänt och vridit på allt.
Jag hackar mig in i databasen till hans college i Seattle.
- Varför lemlästade han Carol? - Lemlästade?
Ni sa att ni hittat rester av lemlästade djur i skogen.
- Tog ni bilder på dem? - Självklart. Vi dokumenterade allt.
- Vi måste se bilderna på en gång. - Vi måste justera vår profil.
Djuren lemlästades inte av en björn. Nån gjorde det här.
- Ett djur hade inte lämnat så mycket. - Vi borde ha insett det förut.
Han är osofistikerad och omogen just därför att han är omogen.
Han började med djur för att han jagat hela livet.
- Sen fortsatte han med svårare offer. - Mördaren är en tonårskille.
Pojken vi pratade om är en tonårskille som älskar att jaga.
Jag har bara två tonårstjejer i klassen.
- Ja, Garcia? - Jag hittade nåt supermysko.
I en uppsats skriver Joshua om vad det innebär att vara storebror.
- Han har väl inga syskon? - Nej.
Men han skriver om hur svårt det var att lämna honom när han flyttade.
Stod Joshua särskilt nära nån av eleverna innan han flyttade?
Nån som ni misstänkte blev misshandlad?
- Åh gud. - Vad då?
Owen Porter. Han får hemundervisning nu.
De var som siamesiska tvillingar.
Jag har varit hemma hos dem många gånger för våld i hemmet.
Owen och hans mamma skyddade alltid pappan.
Tack.
Snacka om att bli övergiven. Owen utlämnades åt sin pappa.
När Joshua kom hem förlorade han balansen.
När han råkade skjuta Jon Baker slog det slint.
Sen gav han sig på folk som skulle flytta.
Han var bitter på Carol för att hon låtit Joshua flytta.
- Vart tar han vägen nu? - Här finns bara vatten och berg.
- Mr Porter, är er son hemma? - Varför bryr ni er?
Stäng av den där.
- Visste ni om det? - Inte förrän i går kväll.
- Han kom hem täckt av blod. - Fönstret är öppet.
- Det var inte första gången, va? - Sätt er ner och håll tyst!
Han kommer aldrig åt er igen, det lovar jag.
- Nej, det var det inte. - Ni kan inte skydda er son längre.
Han har alltid varit annorlunda.
När han var liten gick han ut i skogen och kom hem täckt av blod.
Varför sa du inget, Martha? Hur kunde du bara sitta där?
- Hur reagerade han när Joshua åkte? - Han ville också åka.
- Men det kunde jag inte tillåta. - Vet ni hur isolering påverkar barn?
Jag var rädd för vad han skulle göra om han flyttade härifrån.
Vi visste. Vi visste vad han var.
Vi har ett problem. Joshua skakade av sig polisen.
Nån har rapporterat att ett jägargäng är på väg till skogen.
De jagar Owen.
Stopp. Tyst.
Lyssna. Ditåt.
- Har du honom? - Nej, han är för snabb.
- Han verkar springa tillbaka mot byn. - Vi kanske har tur.
- Sköt de honom? - De skjuter bara om de är nära.
- Vet ni vart han är på väg? - Har han nåt särskilt gömställe?
- Hur fan skulle vi veta det? - Om ni vet nåt så berätta det.
Det finns ett gäng där ute som tar lagen i egna händer.
Värderar ni er sons liv så måste ni hjälpa mig.
Lake Lafayette. Han och Joshua byggde ett fort där.
Han behöver en båt för att ta sig dit.
Vänta lite.
Vad är det, Hotch? Okej. Uppfattat.
Ändrade planer.
Han är på väg till hamnen.
- Släpp geväret, Owen. - Släpp det.
Föredrar du oss eller dem?
- Släpp era vapen! - Går inte. Han följer med oss.
- Lägg ner, Keith. Vi sköter det här. - Vad ska du göra?
Skicka honom till ungdomshäktet så att han är fri om några år?
- Han ställs till svars för allt. - Fem personer har dött.
- Varför gjorde du det, Owen? - Du lämnade mig.
Hon skickade bort dig. Du kom aldrig tillbaka.
- Snälla, låt oss ta hand om honom. - Jag kan tyvärr inte det.
Jag beklagar sorgen, men lägg era vapen så att ingen annan skadas.
Skojar du? Vi är fler än ni. Vem tror du har överhanden här?
Jag är ganska säker på att vi har det.
- Vad gör ni? Vi kan ta honom. - Det är över, Joshua.
- Han dödade min mamma. - Jag vet. Jag är ledsen.
- Du sköt honom. - Han klarar sig.
- Det känns botten, eller hur? - Vad då?
Att veta att vi aldrig hade klarat det här utan dig.
Jag är stolt över dig, Penelope.
Du kom igen, trots allt, och du gjorde ditt jobb.
Jag kunde inte se blod förut. För två dagar sen sprang jag mot det.
Du är på väg att bli starkare än du anar.
Du riskerade ditt eget liv för att försöka rädda nån annan.
Vad är det för skillnad mellan att vara stark och avtrubbad?
Jag är rädd. Jag vill inte förlora mig själv för att klara jobbet.
Vi är på en av världens vackraste platser. Visst kan du se det?
Ja.
Då behöver du inte oroa dig. Du är sån, hjärtat.
Du ser skönhet i alla du möter och i alla platser du besöker.
Det förändras aldrig. Jag tillåter det inte.
- Du behöver inte beskydda mig. - Synd, för jag tänkte jobba kvar.
- Hur länge då? - Varje dag i hela mitt liv.
Jag typ älskar dig, Derek Morgan.
Jag typ älskar dig, Penelope Garcia.
Ralph W. Sockman sa: "Inget är så starkt som mildheten."
"Inget är så milt som sann styrka."